Východní vlak přijíždí na čtvrtou kolej.
Nevstupujte prosím na bílou čáru.
SETKÁNÍ ABSOLVENTŮ
KOLEJ A
DESTINACE: KÓČI
Děkujeme vám za trpělivost, letadlo za okamžik vzlétne.
S Rikako jsme se já a kamarád Jutaka seznámili před dvěma lety.
Bylo to v létě, v posledním ročníku střední školy.
Jutaka mi volal do práce.
Pohni, mladej! Mám tu další nádobí!
Jasný!
Taku, telefon!
Hned jsem tam.
- Haló? - Taku?
Ahoj Jutako.
Hned jak dneska skončíš, zastav se ve škole.
Počkám tu na tebe.
Dobře.
Omlouvám se, musím odejít dřív.
Moment, kam jdeš?
Nashle zítra!
Na mladý dneska není spoleh.
Měj se!
TUŇÁK Z TOSY
Jutako!
Stihls to rychle.
Naléhal jsi!
Koukni.
Kdo je to? Nevidím tam.
Právě ji přeřadili do naší třídy.
Jmenuje se Rikako Mutová.
- Začíná po prázdninách? - Jo.
Přestup uprostřed školního roku? Zvláštní.
Zrovna se sem přistěhovali, z Tokia.
Provedl jsem ji po škole.
Jasně, jsi ve studentské radě.
Líbí se ti, že jo?
To snad každému, je fakt hezká.
Vážně?
Není vidět a těžko můžeme jen tak sejít dolů a okukovat.
Jestli chceš,
můžeme sejít a říct, že se chceme na něco zeptat.
To bych nedělal.
Učitelé vědí, že mám o prázdninách brigádu
a na žádný kurz nechodím.
Pořád jsi naštvaný kvůli tomu školnímu výletu?
Vadí mi, že ho jen tak zrušili a chtějí nás uplatit
cestou na Havaj ve vyšším ročníku.
Mají nás za pitomce?
Všichni jsou z Havaje nadšení, podle mě to byl dobrý tah.
Odpočineme si a pak budeme moct šprtat na přijímačky na vysokou.
Na Havaji je draho, musím něco vydělat.
ŠKOLNÍ VÝLET NA OAHU
Hlavně ať ti neuteče škola.
- Abys všechno stíhal. - Neboj.
Mimochodem chtěl jsi se mnou o něčem mluvit?
Ani ne, jen jsem tě chtěl vidět.
Zajdu si pro kolo, počkej u brány.
Jo.
Ani na nižší, ani na vyšší střední škole
jsme s Jutakou nechodili do stejné třídy.
Přesto jsem ho vždycky považoval za blízkého přítele.
Začalo to v posledním roce nižší střední školy,
když škola zničehonic zrušila výlet do Kjóta.
S politováním oznamujeme,
že letošní výlet nižší střední školy se ruší.
Výlet nižší a vyšší střední školy bude v budoucnu spojen do jednoho.
Výsledky naší školy v minulém roce
byly horší než výsledky prefekturních středních škol.
Vzhledem k hrdé tradici naší školy i k vašemu závazku rodičům
je to naprosto nepřípustné.
Abychom obnovili naši čest,
musí žáci posledního ročníku vyšší střední školy zdvojnásobit úsilí.
Musíte jít příkladem žákům posledního ročníku nižší střední školy.
S náma to nemá nic společnýho!
Půjdeme za třídní. Taku!
Jasný!
Celá věc byla tak pitomá,
že jsme se rozhodli stěžovat si u třídní učitelky.
Všichni si myslíme, že to není fér.
Zrušení výletu nám známky nezlepší.
Škola nám dluží důkladné vysvětlení.
Vraťte se, až budete v první stovce!
Já jsem na 89. místě!
Netlačte na třídní učitelku jen proto, že je to žena!
Domnívali jsme se, že tím to skončilo.
Mělo to však dohru o týden později na dopoledním shromáždění.
Se zrušením výletu souhlasí i vaši rodiče.
Pokud vám to stále nestačí, rozhodnutí vysvětlíme.
Komu to nestačí, ať zvedne ruku.
Ty bláho!
Ten má ale odvahu.
Byl to Jutaka Macuno.
Dobrá.
Studentům, kteří se přihlásili, rozhodnutí vysvětlíme.
Dostavte se po vyučování do učebny výtvarné výchovy. Rozchod!
SCHŮZKA ODLOŽENA
UVEĎTE SVÉ JMÉNO A NAPIŠTE, CO SI MYSLÍTE O ZRUŠENÍ VÝLETU
3. ROČNÍK, MÍSTNOST 3 TAKU MORISAKI
KE ZRUŠENÍ VÝLETU NEMÁM CO ŘÍCT,
JE TO JEN ÚLITBA UČITELŮM A RODIČŮM.
Právě jsem potkal Jamaa a další kluky.
Omlouvají se, že nepřijdou.
Neměj jim to za zlý.
Pitomci.
3. ROČNÍK, MÍSTNOST 4 JUTAKA MACUNO
S TÍMTO NEODŮVODNĚNÝM ROZHODNUTÍM NEMOHU SOUHLASIT.
BUDU HO POVAŽOVAT ZA ŠPATNÉ I DESET DVACET LET POTÉ,
CO Z TÉTO ŠKOLY ODEJDU.
Pane jo!
Ty už myslíš na to, co bude za 20 let.
Od té chvíle jsem měl na Jutaku
trochu jiný náhled než na ostatní kamarády.
Tohle je můj kamarád Taku Morisaki.
A tohle je Rikako Mutová, přestupuje do naší třídy.
Tak se zatím mějte!
Uvidíme se ve škole.
Ty neztrácíš čas!
Prosím tě! Ptala se mě, kde je knihkupectví.
Musí si pořídit učebnice.
NÁKUPNÍ PASÁŽ OBIJAMAČI
Kuchař u nás v práci dřív patřil k jednomu gangu.
Někdy je to pořád ještě znát,
třeba když kouří, má takový zvláštní posed.
Děje se něco?
Myslíš, že za tím přestupem něco je?
Tak o tohle jde!
Proto se chtěl Jutaka sejít.
Třeba se její táta musel přestěhovat za prací nebo tak.
Měj se!
Z nějakého záhadného důvodu mě štvalo,
že má Jutaka o Rikako zájem.
Radši to pustím z hlavy! Holkám jde jenom o vzhled.
Říkal jsem si, že ho nikdy nedokáže docenit.
Jdeme na to!
- Co to vyvádíte! - Seber se!
Když začal další trimestr,
Rikako mezi námi obyčejnými kluky způsobila docela pozdvižení.
Taku, koukni na holky!
Myslíš Arigovou?
Do toho!
Jo, má je velký.
To nemyslím. Na dalším kurtu!
Do toho!
Ta válí!
Porazila kapitánku týmu!
Je neuvěřitelná!
Hraje jako profík!
Holky z Tokia teda umí zacházet s raketou.
- Jasně vyniká. - A taky má hezký nohy!
Určitě to s ní nebude snadný.
Rikako fakt vyniká, co?
Nechápu, proč to vůbec říkáš.
Jutako!
Promiň.
Ve třídě Rikako nezapadá.
Podle mě je to právě tím, že příliš vyniká.
Nezapadá?
Jo, v mnoha ohledech.
- A to jsem se tak šprtala. - To je ta z Tokia.
Opravdu vyniká.
Je na 12. místě v ročníku!
Dobrá sportovkyně i studentka. Ta holka je superžena!
- Jak jsi dopadl ty, Taku? - Devadesátý druhý.
Na nižší střední se ti dařilo líp.
Je příšerná!
Strašně nafrněná!
A dost! Přestaňte pomlouvat.
Hodina začíná!
Copak, zakoukal ses nám do Rikako?
Ne, jen nevypadá moc šťastně.
Prosím tě. Je na 12. místě. Dvanáctá!
Sluší ti to.
Vždycky si vlasy zaplétáš.
Slyšela jsem, že máte novou spolužačku.
Jo, proč?
Prý má skvělé známky.
Studenti z Tokia patří ke špičce.
Odkud to všechno víš?
Zaslechla jsem něco ve městě.
Jsou to příbuzní Mutových,
co vlastní továrnu na balení ovoce.
Rikačina máma se musela z rodinných důvodů vrátit
a vzala s sebou i svoje dvě děti.
Možná se její rodiče rozvedli.
Její táta zůstal v Tokiu?
To by mě taky zajímalo.
Už mám dost.
Acuši, jak to jíš, prosím tě!
Chudák Rikako. Se svýma známkama
stejně půjde na vysokou zpátky do Tokia.
Hlavně že je máma vláčí po všech čertech.
Co je to za řeči!
Máma potřebuje mít děti u sebe.
Nemusíš se hned rozčilovat.
Přestěhovat se není nic snadného!
Máma svoje děti neopustí jen kvůli škole.
Přirozeně je chce mít u sebe!
Mluvíš z vlastní zkušenosti?
Buď na Rikako hodný.
Musí pro ni být těžké si tady zvykat.
Jasně.
Taku!
Taku! Telefon!
Jo!
Haló? Ahoj Jutako, co se děje?
Jak bych to...
Povídej.
Vlastně nejde o nic důležitýho.
Dneska jsem se stavil za Rikako!
Kde? U ní doma?
Je nemocná a slyšel jsem, že bydlí sama.
Měl jsem o ni starost.
Ona žije sama? Vždyť její máma bydlí kousek od školy.
Takže ses za ní zastavil? Sám?
Jo. Ležela v posteli!
Co je na tom?
Nic. To je všechno.
Nic víc.
Tak takové se ti líbí, Jutako.
Skončil školní rok, přišel březen
a s ním dlouho očekávaný školní výlet.
Taku!
Ano?
Nepůjdeš na pláž?
Dneska jsme tady naposled!
Celé dopoledne mě bolí břicho.
To máš blbý. Tak se měj!
Ahoj.
Tehdy začaly všechny potíže.
Taku!
Nemohla bych si od tebe půjčit?
Myslíš peníze?
Co se stalo? Všechny jsi utratila?
To ne.
Ztratila jsem je!
To je hrozný!
Řekla jsi o tom učitelce?
Cestovní šeky se dají pořád proplatit.
Budu z toho mít trable.
Prosím tě! Musíš to nahlásit.
Promiň. To tvoje kóčský nářečí mi připomíná samurajský filmy.
Nesedneme si?
Povyprávím ti, co se stalo.
Vzala jsem si hlavně hotovost, cestovní šeky jsou otrava.
Hotovost? Myslíš dolary?
Jo, měla jsem s sebou asi 400 dolarů.
Musela jsem je někde nechat.
Tolik? Měli jsme v hotovosti dovoleno maximálně 20 000 jenů!
Zbytek peněz měl být v cestovních šecích.
To přece nikdo nerespektuje.
Teď mluvíš jak učitel.
To jseš takovej svatoušek?
Škoda. Říkali mi, že jseš v pohodě.
Ten tvůj tokijský dialekt zní hrozně zle.
Jak to? Já se na tebe nezlobím.
A já nejsem samuraj!
To ty jseš zlej, Taku.
O mně to ještě nikdy nikdo neřekl.
Vážně tak zním?
Jo, myslí si to úplně všichni.
Ale bojí se, že bys řekla, že mluví jako samurajové.
Dobře, tak promiň.
Nechtěla jsem si z tebe dělat srandu.
Člověk zná nářečí z divadla,
ale myslela jsem, že ve skutečnosti už neexistují.
V Kóči tak lidi ale opravdu mluví a to mě šokovalo.
Až dodneška jsem to nikomu neřekla.
To je dobře.
Ze začátku jsem nerozuměla ani slovo.
Pořád jsem všechny prosila, aby mi to zopakovali.
Možná proto mě nemá nikdo rád.
Kdo nikdo?
Vůbec nikdo, hlavně kluci. Nikdo se mnou nemluví.
Teda až na Jutaku, zástupce třídy. Ten je milej.
Jo, Jutaka je fajn.
Řekl ti o mně něco?
Viděla jsem tě o prázdninách pracovat v restauraci.
Šli jsme zrovna někam s Jutakou. Říkal, že strašně dřeš.
Hodně mi o tobě vyprávěl.
Třeba jak jsi protestoval proti zrušení školního výletu.
To ti řekl?
Ta brigáda ti musela dost sypat.
Fajn, kolik potřebuješ?
Kolik mi můžeš dát?
Vzal jsem si asi 60 000 jenů a 400 dolarů.
Moc jsem neutrácel. Bude ti stačit 300 dolarů?
A nemohl bys mi půjčit spíš těch 60 000 jenů?
Hned jsem zpátky.
Šedesát tisíc jenů!
Půjdeme si zaplavat, zlato?
Jsem vám dlužníkem, pane Morisaki.
Mám ti dát ty peníze přímo tady?
Jseš dost opatrnej. Sedni si vedle mě.
Zabal je do toho kapesníku a zase mi ho vrať.
Připadám si jak zločinec.
Nejspíš ti je nebudu moct vrátit hned,
ale nějaké peníze by mi měly přijít.
Vrátíš mi je, až budeš moct.
Prosím tě, nikomu o tom neříkej.
Fajn, ale proč?
Matka by na mě křičela.
„Matka“?
Zajímalo by mě, co za tím stojí.
Ahoj.
Překvapuje mě, že o mně Rikako tolik ví.
Tak vy spolu chodíte?
To nebylo rande.
Potkali jsme se o prázdninách náhodou.
Pozval jsem ji do kina a ona souhlasila.
Překvapilo mě to.
Najednou jsem nevěděl, co říct.
Procházeli jsme kolem tvojí restaurace, tak jsem začal mluvit o tobě.
Dost to pomohlo.
Dobrý. Akorát po mně teď chtěla peníze.
Rikako si od tebe půjčila?
Jo, narazili jsme na sebe a říkala, že o svoje peníze přišla.
Nejspíš si vzpomněla, že jsem měl brigádu.
Ona přišla o peníze? Chudinka!
- Nechceš se projít po městě? - Jasně.
Vydrž chvilku, nechám si tu věci.
- Hezky opálenej! - Že jo?
Co prosím? Podívej se pořádně.
Už jste nakoupili suvenýry?
Měl sis to nechat pro sebe, a už jsi to vyzvonil Jutakovi!
Co ti řekl?
Nabídl mi peníze!
Aspoň vidíš, jak je fajn.
Půjčila jsem si 20 000 jenů. Ale vážně to nikomu neříkej!
Na kluka jseš příšerně ukecanej!
Co to mělo být? Není moc dobře vychovaná.
Následující den jsme se vrátili do Kóči
a od kamaráda jsem si koupil pár momentek Rikako.
Měl jsem pocit, že jsme si kvit,
a na všechno špatné jsem chtěl zapomenout.
V dalším trimestru jsme ale skončili ve stejné třídě.
Jumi, oběd!
Rikako si konečně našla kamarádku.
Takovou tichou holku ze třídy, jmenovala se Jumi Kohamová.
Dobře pro Rikako,
ale pak přišly květnové prázdniny, a peníze jsem pořád neviděl.
Už jsem si říkal, že na ně zapomněla.
Taku, telefon! Jumi Kohamová.
Ahoj Jumi, jsi to ty?
Odkud voláš?
Nenapadlo mě, komu jinému se ozvat!
Co se děje?
Měly jsme jet na tři dny na koncert do Ósaky,
jenže teď na letišti mi Rikako řekla, že chce jet do Tokia!
Celou dobu to plánovala!
Neví, že jsem ti šla zavolat.
Neskutečný!
Tvrdí, že je jedno, kam pojedeme.
Dokonce už koupila dvě letenky.
Já ale nechci mámě lhát!
Uklidni se, ty nikam nemusíš.
Nech Rikako, ať si letí sama.
To nejde! Její máma ji pustila jen proto, že jedu s ní.
A Rikako na mě tlačí, ať letím s ní. Co mám dělat?
Co máš dělat?
Proč se vlastně ptáš mě?
Řekla mi, žes jí půjčil na letenku.
Jsi její kamarád. Nemohl bys jí to rozmluvit?
Prosím, přijeď na letiště, letí nám to v 11:30.
Máme ještě hodinu a půl.
Musíš přijet!
Zpropadený prachy!
Rikako na Havaji žádné peníze neztratila, lhala!
Už tehdy tenhle výlet plánovala!
Krucinál!
LETIŠTĚ KÓČI
Taku!
- Tys přijel! - Kde je?
Na záchodě.
Prý jí není dobře.
Kéž by jí bylo ještě hůř, pak bychom nikam neletěly.
Tohle každopádně přehnala.
Jsi její kamarádka, měla bys jí to vytmavit!
Jenže ona touží jet za tátou a mně je jí líto.
Za tátou?
Co tady děláš? Jumi ti volala?
Rikako, nemůžeme takhle lhát!
Řekneme tvojí mámě, kam jedeme.
V životě by mě nepustila!
Plánuju tuhle cestu tak dlouho.
Počkat, uděláme to takhle.
Jumi, ty zavolej domů, že je ti špatně a nikam nejedeš.
Ale...
Rikako poletí samotná,
protože nechat propadnout obě letenky by byla škoda.
Vaši si budou dělat starost jen o tebe
a na Rikako si ani nevzpomenou.
Máš pravdu! Máma Rikačinu mámu nezná.
Takže jí nic neřekne.
Klidně, jak chceš.
Jdu jí zavolat!
Na Jumi jsou doma hodně přísní.
Jen tak se nesebere a neodletí do Tokia.
Vážně ti není dobře?
Zrovna jsem to dostala, občas mi bývá hodně zle.
Máte to těžký.
Kluci si to neumí představit.
Opravdu musíš jet?
Táta mi dá ty peníze. Neboj, všechno ti vrátím.
Jestli nechceš letět samotná, mohl bych jet s tebou.
Fakt? To bys udělal?
Rikako,
tvůj táta ví, že za ním jedeš?
Vyzvedne tě?
O tom pochybuju.
Myslíš, že by mi mohl zařídit nocleh?
Jasně, řeknu mu.
Až tátu uvidím, povím mu,
že se chci vrátit do Tokia a bydlet u něj.
Za okamžik přistaneme na letišti Haneda v Tokiu.
Jak jsme tak procházeli Tokiem, říkal jsem si:
„Zase mě dostala!“
Nemohl jsem ji ale nechat jet do Tokia samotnou.
UNIVERZITA SEIDŽÓ
Tady rostou moc pěkný sakury.
Je to stará část města.
Dřív tady žili babička s dědou, bylo to tu samý pole.
Pak se postavily byty a my bydleli v tom nejhezčím.
Byl velkej i pro nás čtyři. Tátovi je určitě smutno.
Určitě tě rád uvidí.
Je fajn být zase tady.
Kdo je to?
Já nezvonila na Mutovy?
Ale ano.
Je doma táta?
To je Rikako? Počkej v hale, hned jsem dole!
To je ale překvapení! Nevěděl jsem, že přijedeš.
Jsi tu sama?
S přítelem. Je z Kóči.
Máme květnový prázdniny, přijeli jsme na návštěvu.
Ano? Děkuju, že jste Rikako doprovodil.
Nezajdeme do kavárny?
Chci vidět svůj pokoj! Jak vypadá?
Dobře, půjdeme nahoru.
Promiňte, mohl byste počkat tady?
Jistě.
Pane Morisaki, děkuju, že jste se o Rikako postaral.
Slyšel jsem, že nemáte nocleh. Rezervoval jsem vám hotel.
A tady jsou peníze, co vám Rikako dluží. Velice děkuji.
Bylo mi jí upřímně líto.
TOKIJSKÁ RADNICE, ŠINDŽUKU
ZÁPADNÍ ŠINDŽUKU
Ahoj mami.
Taku? Večeře už je skoro hotová, pojď domů.
Dneska to nestihnu.
Tak my se najíme bez tebe, ale nechoď moc pozdě.
Jsem v Tokiu.
V Tokiu?! Jak ses tam dostal?
Přímým letem z domova.
Cože?!
Někoho tady doprovázím.
Co prosím?! A koho?
Vrátím se za dva dny.
Taku, co se děje?!
Haló!
Vysvětlím ti to potom. Musím jít!
Taku! Počkej!
Rikako!
Co se stalo?
Dneska přespím tady.
Stejně to platí táta, takže můžu.
Začínal jsem si připadat jak v hloupém filmu.
Nedáš si pivo?
Ne? My se občas napijeme, když nás nikdo nevidí.
Udělej mi whisky s kolou.
Zkusila jsem to u kamarádky.
Táta jede na výlet s tou svojí přítelkyní.
Když mají volno...
Můj pokoj vypadá úplně jinak!
Na zdi je tmavězelená tapeta!
Zelenou nesnáším!
Máš pravdu, zelená je hnusná.
Všechno nádobí je ze smaltu.
Smalt už se vůbec nepoužívá!
Něco ti povím.
Když se naši hádali, dávala jsem to za vinu mámě.
Nechtěla ustoupit, takže táta taky neustupoval.
Skončilo to ošklivým rozvodem.
S bráchou jsme se museli odstěhovat, přitom tu máme všechny kamarády.
Vždycky jsem stála při tátovi,
ale on při mně ne.
Jak to myslíš?
Mám smutnej život.
Musí to pro tebe být těžký, ale měla bys pomáhat mámě.
Neměla bys bydlet sama.
Nechtěla jsem zatěžovat máminu rodinu,
nebyla jsem na ni naštvaná.
Tak to je jiná.
Tobě do toho nic není.
Dobrý večer.
Jak trávíte květnové volno?
Au...
Ona to má těžký? A co já?
Taku!
Vstávej!
Konečně, čekám na koupelnu už věčnost.
Musela jsem jít do vestibulu!
Promiň.
Nemohl bys jít na chvíli pryč?
Mám schůzku a potřebuju se převlíct.
Uvidíš se s tátou?
Ne, s kamarádem ze školy, ráno jsem mu volala.
Máme sraz dole.
Skvělý.
Musím se osprchovat a převlíct, tak už běž.
Nejspíš tehdy jsem se rozhodl jít na vysokou do Tokia.
To, jak se Rikako dala dohromady, mě naplňovalo zvláštním klidem.
Akorát včas! Volal mi ten kamarád, čeká ve vestibulu.
- Vážně? - Tak zatím!
Jak to uděláme s klíčem? Chystáš se někam?
Ne, půjdu se prospat.
Opravdu? Promiň.
To je dobrý. Užij si to.
Haló?
Taku, mohl bys prosím sejít do kavárny?
Co se stalo? Zapomněla sis peněženku?
Prostě přijď, zachráníš mě!
Copak to bude tentokrát?
Taku, tady!
Tohle tě pobaví!
Tohle je Taku Morisaki.
Dělal si o mě starost, tak se k nám připojí.
Taku, tohle je můj bývalý spolužák Okada.
Těší mě.
Tak ty už sis našla kluka? To je překvapení!
Ty máš co povídat.
Sotva jsme odjeli, dal ses dohromady s Rjóko.
Připadá mi to trochu jako zrada!
Stejně jsi hezčí, i Rjóko to říkala.
Prý se ti nemůže rovnat.
Taku, řekni,
jestli by tě to taky nešokovalo. Chodili jsme spolu rok
a dva měsíce poté, co odjedu, už randí s mojí kamarádkou!
To se děje v jednom kuse.
Jeho taky nic nevyvede z míry.
Volal jsem Rjóko, máte čas?
Můžeme jít třeba do kina. Dvojitý rande.
To by bylo fajn,
ale táta mě zve na oběd.
Škoda. Kdybychom věděli, že přijedete, mohli jsme se domluvit.
Od tvý matky to ale nebylo moc fér.
Mohla tě nechat v Tokiu, stejně sem půjdeš na vysokou.
Ale ona musí odtáhnout děti někam na venkov.
Co to meleš? Není to žádný dítě!
Co se děje, Taku?
Nic, jenom mi lezeš na nervy! A tenhleten týpek taky!
Nejspíš na mě žárlí. To mě mrzí.
Byl jsem zklamaný.
V Kóči se Rikako zdála silná, ale pak přijede do Tokia,
jen hraje divadýlko, a ještě se vnucuje tomu blbci.
Rikako?
Mám ti vyřídit, že se nezlobí.
Je to fakt pitomec.
Když jsme spolu chodili, připadal mi milej a pozornej.
Zavolala jsem tě, protože jsem se chtěla ukázat.
Pak mi to ale připadalo jen hloupý.
Vážně dokážeme lézt na nervy, on i já.
Chápu, že tě překvapilo, jak rychle vyměnil přítelkyni.
Nic nechápeš, Taku.
Překvapilo mě, že je jinej, než si ho pamatuju.
Pořád mluvil o sobě,
ani se nezeptal na Kóči. Tohle je ale jeho pravé já.
Jen jsem si toho nikdy nevšimla.
Dneska přespím u tety.
Stejně bychom spolu neměli být v jednom pokoji.
Uvidíme se zítra na letišti.
Výlet do Tokia se nám moc nevyvedl.
Jako by během půl hodiny dospěla.
Co to je, Jumi?
Chceš taky?
Po prázdninách mě Rikako ignorovala,
jako by se nic nestalo.
Jako obvykle se kamarádila jen s Jumi.
Nevykládej si to špatně, nemám o tebe starost,
ale nakonec nebudeš mít žádné kamarády.
Zkus se trochu víc...
Dej mi pokoj!
Jak jsi dopadl u závěreček?
Příšerně. Léto strávím na doučovacím kurzu v Ósace.
Letní soustředění?
Bude to příjemná změna.
Poslyš...
Nenaštvi se,
ale vy jste s Rikako byli o prázdninách na výletě?
Jo. Jak to víš?
Co bys řekl? Šušká si o tom celá škola.
K tobě se nic nedoneslo?
Ne.
Typický.
Přímo před tebou si o tom nikdo žertovat nedovolí,
řeknou si to jen mezi sebou.
Nevím, co se povídá,
ale Rikako jela za tátou.
To jsem slyšel.
Od koho? Řekla ti to Jumi?
Proč Jumi? Vím to přímo od Rikako.
Včera jsem na ni narazil v knihovně, tak jsem se jí zeptal.
Proč se mě na to furt někdo ptá?
Ano, byli jsme s Takuem v hotelu v Tokiu!
S tebou to nemá nic společnýho!
Jenže...
Já jsem se do tebe zamiloval.
Podívej...
Nesnáším Kóči i kluky, co mluví kóčským nářečím!
Už mi to neříkej, je mi z toho zle!
Zle?
Jo, bylo to drsný.
Proto jsi pohořel u zkoušek?
Přes léto se dám zase dohromady.
Tohle už přehnala!
Taku!
Červenou, nebo bílou?
Červenou.
Fakt? Bílá ti sluší víc.
Musím s tebou mluvit. Pojď.
Co to má znamenat?
Co se děje?
Ve škole se mnou nemluv, ostatní si toho všimnou.
Řekla jsi Jutakovi, že jsme spolu byli v hotelu.
No a co?
Celé to byl tvůj nápad, ale všichni si ukazují na mě!
Co to...!
Kvůli tobě mám peklo! Jseš fakt příšerná!
Zato ty jseš věrnej kamarád! Spokojenej?!
Ten výlet do Tokia
pro nás oba skončil katastroficky.
Zanedlouho přišel podzim.
Rikako se držela stranou jako vždycky,
ale známky měla čím dál lepší.
Pak přišla závěrečná akce posledního ročníku: školní veletrh.
Dejte si udon! Udon!
Dneska se taky neukázala!
Nejspíš nepřijde ani na vystoupení.
Nebyla na jediné zkoušce.
Asi je na to moc nóbl.
Neúčastní se společných akcí, aby mohla biflovat. Strašný!
To si s ní vyřídíme!
Co třeba zítra?
Promiňte.
Vítejte u nás!
Oznámení organizačního výboru.
Dnešní závěrečné představení se jmenuje Tanec v ráji.
Třídy, které už mají uklizeno, ať se shromáždí na školním dvoře.
Opakuji.
Třídy, které už mají uklizeno, ať se shromáždí...
To je všechno? Docela pospíchám.
Co prosím? Cos to řekla?
Tak ty pospícháš? A co harmonie ve třídě, ta je ti fuk?
„Harmonie ve třídě“? Mluvíš jak nějakej pitomej politik!
Jseš zahleděná jen do sebe. Nic jiného tě na světě nezajímá!
Co je to za svět, kde člověk nemůže myslet na sebe?
Copak svět myslí na mě? Postarám se o sebe sama!
Děláš, že tě nezajímají kluci, a přitom flirtuješ!
- Viděla jsem tě dělat oči na Janagidu! - Na koho?
Žádnýho Janagidu neznám!
Klidně ho přiveď, řeknu mu, že ho nesnáším!
To stačí!
Akorát by sis zkazila vysvědčení.
Nikdo takový za slzy nestojí.
Tohle ti nezapomeneme!
Nejspíš jsem od tebe očekávala příliš.
Taku! Jak dlouho už jsi tady?
Jen jsem šel něco vyhodit a slyšel jsem hlasy.
Zvládla jsi to, všem holkám ses postavila.
A jednu dokonce rozbrečela.
Mělo to grády.
Blbečku! Jseš fakt příšernej!
LILEK Z KÓČI
Ahoj!
Právě kolem mě proběhla Rikako, zdálo se mi, že brečí.
Vynadaly jí holky ze třídy.
Zasklívá společné aktivity.
Nenechala si ale nic líbit, vůbec na ni neměly.
Rikako je fakt drsná, to bylo něco.
Ty ses jí nezastal?
Jenom by se mnou vyběhly, už toho mají plné zuby.
Rikako dokáže pěkně lézt na nervy.
Blbečku!
Říkal jsem si, že druhý den bude všechno jako dřív.
Aspoň jsem si to myslel.
Jutaka už se mnou ale do konce školy nepromluvil.
Rikako nastoupila na univerzitu v Kóči, Jutaka odešel do Kjóta
a já jsem skončil v Tokiu.
Vážení cestující, přistáli jsme na letišti Kóči.
LETIŠTĚ KÓČI
Taku! Ahoj!
Jutako!
Díky za odvoz.
Nemáš zač. Před měsícem jsem dostal řidičák.
Obdivuju, žes našel čas na autoškolu.
Mně v Tokiu trvalo měsíc si jen zvyknout.
Další měsíc jsem si zvykal na školu a další na práci.
Ani jsem se nenadál a začalo léto.
Tokio a Kjóto jsou úplně jiné.
Kjóto mi připadá skoro jako Kóči, hned jsem si zvykl.
V Kóči je fajn, není tak přeplněné.
Člověk má všechno po ruce.
V Tokiu je sice všechno, ale někam se dostat zabere hodinu.
Odsud se za hodinu dostaneš až na pláž Kacura.
V Tokiu trvá hodinu jen dojet na baseballový stadion.
Z Kjóta se za hodinu dostaneš
až do Ósaky nebo Nary.
Kjóto zní teda mnohem líp.
Nepůjdeš dál?
Dneska ne, určitě se tě nemůžou dočkat.
Uvidíme se na srazu.
Celou dobu se ti chci omluvit. Promiň, že jsem tě uhodil.
Tak proto ten odvoz zdarma!
Zavolám ti.
Nechceš se projít?
Dlouho jsme se neviděli.
Byl jsem naštvaný,
protože jsem věděl, že se držíš zpátky kvůli mně.
Teprve v tu chvíli jsem si uvědomil,
jak moc se ti Rikako líbí.
Strávili jsme tam s Jutakou celou hodinu a pak jsme šli domů.
SOUKROMÁ OSLAVA
Ještě jedno, prosím!
Cos říkal?
Ty teď bydlíš v Ósace? Já v Kóbe, to jsme docela blízko.
Tak na zdraví!
Je to absurdní! Bez souhlasu absolventů
nemůžu ani vystoupit z klubu.
Tak jsem s ním jela do Disneylandu,
jenže nám ujel poslední vlak.
Co jste dělali?
Vstoupil jsem přece do lyžařského klubu, ne do náboženské sekty!
Neustále mi volají, už z toho šílím!
Neměl bys tolik pít, Jamao.
Má zpoždění.
A kdo?
Prostě má zpoždění.
Tak se šoupni!
Co se děje?
Jamamoto se právě svěřil,
že se mu vždycky líbila Nišimura.
To je dobrý.
Takže máme nový pár!
To si zaslouží přípitek!
Teď je řada na mně!
Mně se vždycky líbila Jumi Kohamová!
Výborně, Jamao, to je ono!
- Co na to Jumi? - Ještě nepřišla!
RYBÍ SPECIALITY Z TOSY
Od začátku se ztrácela ve stínu té fifleny Rikako.
Tys byl hotovej z Rikako, ale mně se víc líbila Jumi.
Co to má znamenat?
Moc pěkný.
Tak pojď, vezmu tě na pány.
Jamao! Dobrý?
Rikako se možná vůbec neukáže.
Ale prý ji mrzí, co ti řekla.
Cože?
Ten neví o světě.
Vypadáš moc dobře, Šimizu.
Děkuju.
Rikako byla samozřejmě vždycky hezká, ale teď je ještě hezčí.
Šimizu říkala, že s ní mluvila.
Tady není!
Narazila jsem na ni včera v obchoďáku.
Řekla jsem jí, že máme sraz,
ale nejspíš už odletěla domů.
Odletěla?
Vrátila se do Tokia?
Ano. Myslela jsem, že šla na univerzitu v Kóči,
ale tam se přihlásila jen kvůli mámě.
Tajně udělala přijímačky i na vysokou v Tokiu.
Když jsi na ni narazila,
tvářila ses strašně nadšeně, že ji vidíš?
Jak to víš?
Nikdy jsi ji neměla ráda!
Máš pravdu, strašně jsem ji nesnášela.
Ale když jsem ji viděla teď, vyvolalo to ve mně vlnu nostalgie.
Je to trochu jako přesazování.
Když člověk na základce sedí vedle někoho, koho nenávidí,
ani se mu nechce do školy.
Potíž je v tom, že má strašně omezený rozhled.
Když chodí ještě jinam, třeba do hudebky na klavír,
tak lidi, které nemá rád, tolik neřeší.
Jinými slovy sis uvědomila,
žes měla příliš malý rozhled?
Proto jsi šla po Rikako?
Měly jsme stejný problém.
I ona říkala, že měla moc malý rozhled.
Jumi!
Jumi?
Jumi!
Klid, Jamao, žádný stres!
Jumi!
Přidej, neflákej se!
Ty jsi Rikako potkala taky?
Jo. Škoda že nepřišla.
- Měl jsem pocit, jako by tam byla. - Já taky.
Málem bych zapomněla!
Prý se chce v Tokiu za někým zastavit.
Neřekla za kým,
akorát že ten někdo rád spí ve vaně!
Už jsem zapomněla, jak je krásný.
Náš hrad!
Nasvětlení kóčského hradu mi vždycky připadalo zbytečné.
Kdyby tu ale se mnou stála Rikako, byla by to nádhera.
Chtěl jsem jí toho tolik říct.
Chtěl jsem se na ten zámek dívat s ní.
Taku! Nemohla bych si od tebe půjčit?
Teď mluvíš jak učitel!
To jseš takovej svatoušek?
Říkali mi, že jseš v pohodě.
Měl sis to nechat pro sebe, a už jsi to vyzvonil Jutakovi!
Na kluka jseš příšerně ukecanej!
Zrovna jsem to dostala, občas mi bývá hodně zle.
Až tátu uvidím, povím mu,
že se chci vrátit do Tokia a bydlet u něj.
Dneska přespím tady. Stejně to platí táta, takže můžu.
Můj pokoj vypadá úplně jinak! Na zdi je tmavězelená tapeta!
Vždycky jsem stála při tátovi, ale on při mně ne.
Mám smutnej život. Vážně dokážeme lézt na nervy, on i já.
Výlet do Tokia se nám moc nevyvedl.
Zato ty jseš věrnej kamarád! Spokojenej?!
Blbečku! Jseš fakt příšernej!
Musím se v Tokiu za někým zastavit.
Za někým, kdo rád spí ve vaně!
V tu chvíli jsem si uvědomil,
že jsem do ní byl vždycky blázen.
Překlad titulků: Klára Míčková